![Tiit Trofimov.](http://f11.pmo.ee/1W7RpLaYxW0fUbwLgQxjcit5czo=/1442x0/filters:focal(698x461:1156x963):format(webp)/nginx/o/2021/10/08/14123616t1hb65d.jpg)
Enesearengu teejuht Tiit Trofimov kirjutab oma raamatus «Lõpp on algus. Julgus elada iseendana», et inimesed mõtlevad, et loomine käib visualiseerimise kaudu, aga tegelikult käib see tunnetamise kaudu.
Enesearengu teejuht Tiit Trofimov kirjutab oma raamatus «Lõpp on algus. Julgus elada iseendana», et inimesed mõtlevad, et loomine käib visualiseerimise kaudu, aga tegelikult käib see tunnetamise kaudu.
Millist tunnet sa tahaksid suhtes olles tunda? Millise tundega teeksid oma uue kodu ilusas köögis süüa? Milline tunne on su sees, kui teed meelepärast tööd? Lase need tunded enda sisse. Kui sind ootab ees mõni üritus või esinemine, mille pärast sa natuke närveerid, siis loo enda sisse tunne, mida sa tunneksid siis, kui kõik õnnestub. Kujuta seda nii elavalt ette, kui saad, lase lahti ja usalda. Asjad lähevad nii, nagu nad peavad minema.
Kuula oma keha
Sageli naerdakse kõhutunde pealt tehtud otsuste üle, aga see pole mingi naerukoht. Trofimov rõhutab, et su enda keha oskab sulle öelda, mida sa tegema pead, teda on vaja lihtsalt usaldada. Ükskõik kuidas seda nimetada – kõhu-, keha- või hingetundeks –, selle kaudu räägib sinuga sinu hing.
Trofimov selgitab, et sisetunnet saad usaldada siis, kui oled täielikus kohalolus. Siis hakkab su keha sinuga rääkima ja sulle märku andma, mis on õige, mis vale. «Kui ma pean vastu võtma mõne tähtsa otsuse, panen silmad kinni, olen täiesti kohal ja tunnetan kogu keha. Ütlen mõttes ma teen nii, ja tunnetan, mis tunne kehas on. Järgmiseks ütlen: ma teen naa, ja tunnetan jälle. Isegi kui ma otseselt ei oska öelda, kas see tunne oli hea või halb, oskan igal juhul öelda, kummal juhul oli tunne parem,» toob ta näite ja lisab, et keha ei valeta kunagi, küsimus on lihtsalt selles, kas sa tahad teda kuulata. Tihti on nii, et sa tajud, et see otsus, mida praegu teha tahad, on vale, aga kuna see oleks sulle lühikeses perspektiivis kasulik, teed selle otsuse ego sunnil ikkagi. Pikas plaanis eirad sellega oma sisemist tõde või universumi seadusi.
Piiravad uskumused
Trofimov toob välja, et piiravad uskumused ja hirmud on emotsioonide- ja kogemustepõhised programmid, mis takistavad meil vabalt ja mõnusalt elada. Üks sagedasemaid programme, mida oleme endale peale pannud ja mis meie elu olulisel määral mõjutab, on puudusteadvus. See puudutab meist igaühte peaaegu igal tasandil iga päev. «Ma olen endaga väga palju tööd teinud, aga ikka ja jälle avastan end millegi puudumise üle kurtvat,» tõdeb ta.
Võib-olla mõtled sinagi, et sul ei ole piisavalt raha, piisavalt armastust, piisavalt head tööd, piisavalt head elukohta, piisavalt ilusat ilma ja nõnda edasi. Märka, kui palju selliseid miinusmärgiga mõtteid sul päeva jooksul peast läbi käib. Kui sa kurdad halva ilma üle, siis mõtle, millest sul tegelikult puudus on. Sa oled elus, ilm on selline nagu see parasjagu on, sul pole ju tegelikult millestki puudus. Küll päike jälle välja tuleb. Teisisõnu – muuda vaatenurka ja kõik ongi hästi.
Kuidas lasta lahti piiravatest uskumustest?
Märka uskumust.
Mõtle, et see on ju ainult uskumus. Nii võtad sellelt juba osa jõudu vähemaks.
Küsi endalt: aga mis siis, kui see ei ole tõsi?
Kujutle ennast elavalt tegemas midagi, mis selle uskumuse kummutab. (Uskumusel jäi juba jälle natuke jõudu vähemaks.)
Nüüd proovi teha midagi, mis selle uskumuse päriselt kummutab.
Lase piiravast uskumusest lõplikult lahti ja võta omaks uus, positiivne uskumus.